1815, 26 år efter starten på den franske revolution, -
- sidder der igen en konge på tronen i Frankrig.
Kig ned... se dem ikke i øjnene.
Kig ned...
Du er her, indtil du dør.
Ingen Gud foroven... kun helvede forneden.
Kig ned...
Der er tyve år tilbage.
Jeg har ikke gjort noget forkert, kære Jesus, hør min bøn.
Kig ned...
Kære Jesus er ligeglad.
Jeg ved, hun venter... Jeg ved, hun er trofast.
Kig ned...
De har alle sammen glemt dig.
Når jeg slipper fri, kan du ikke se mig for bare støv.
Kig ned...
Du vil altid være slave.
Kig ned...
Du står i din grav.
Hent flaget.
Fange nr. 24.601. Tiden er gået og din prøveløsladelse er begyndt.
- Du ved, hvad det betyder. - Ja, det betyder at jeg er fri.
Nej. Du skal følge rejseplanen nøje, bær dette mærke af skam, indtil du dør.
- Det advarer om, at du er farlig. - Jeg har stjålet et brød.
Min søsters barn var døden nær. Vi sultede.
Du vil sulte igen, medmindre du lærer betydningen af loven.
Jeg kender betydningen af de 19 år. En slave af loven.
Fem år, for hvad du gjorde. Resten fordi du forsøgte at flygte.
Ja, 24.601.
- Mit navn er Jean Valjean. - Og jeg er Javert.
Og glem ikke mit navn. Glem mig ikke.
24.601.
Kig ned...
Du vil altid være slave.
Kig ned...
Du står i din grav.
Endelig fri. Hvor sært det end lyder.
Jeg vil aldrig glemme de spildte år.
Jeg vil ikke tilgive dem, for hvad de har gjort.
De er de skyldige, alle sammen.
Dagen begynder og lad os se, hvad denne nye verden vil betyde for mig.
- Kan jeg hjælpe? - Er der arbejde?
Papirer?
Der er intet arbejde her.
Valjean er en farlig mand, han vil være på prøveløsladelse for evigt.
Hvis han ikke melder sig, skal han øjeblikkeligt anholdes.
Vær i Pontalliers om tredive dage.
Følg efter ham.
Lad mig se dine papirer.
- Lad mig se dine papirer. - Jeg sover i stalden.
Forsvind ud herfra.
Kom ind, hr, for De ser træt ud.
Og natten er kold herude.
Vi lever i ydmyge kår.
Men hvad vi har, deler vi.
Der er vin her til at genopfriske dig.
Der er brød til at gøre dig stærk.
Der er en seng, hvor du kan hvile indtil i morgen.
Hvil fra smerte, og hvil fra overgreb.
Velsign den mad, vi spiser i dag.
Velsign vores kære søster, og vores ærede gæst.
Ind med dig! Sæt ham ned. Og bliv der!
Monsignor...
Vi har Deres sølv. Vi tog denne mand på fersk gerning.
Han havde den frækhed at sige, at De gav ham det.
Det er rigtigt.
Men min ven, du tog så tidligt af sted. Selvfølgelig glemte du noget.
Du glemte, at jeg også gav dig dem. Ville du efterlade de bedste?
Hr, slip ham fri. Denne mand har talt sandt.
Jeg roser jer, for jeres pligtopfyldenhed, gå nu med Guds velsignelse.
Men husk dette, min bror -
- se det her som en højere plan.
Du skal bruge dette dyrebare sølv -
- til at blive en ærlig mand.
Bevidnet af martyrerne.
Gennem lidenskab og blod -
- har Gud ophøjet dig fra mørket.
Jeg har frelst din sjæl for...
...Gud.
Rejseplan for prøveløsladt.
Hvad har jeg gjort, kære Jesus, Hvad har jeg gjort?
Jeg er blevet en tyv om natten, og en hund på flugt.
Er jeg sunket så lavt? Og er det for sent?
At intet andet er tilbage, end den forbryder, jeg hader.
Et råb i mørke, som ingen hører. Her hvor jeg står ved årsskiftet.
Hvis der er en anden vej at gå, har jeg forpasset den for 20 år siden.
Mit liv var en krig, der aldrig kunne vindes.
De gav mig et nummer og myrdede Valjean, da de lænkede mig, efterlod mig som død.
Kun for at stjæle en mundfuld brød.
Men hvorfor tillod jeg denne mand -
- at røre min sjæl og lære mig at elske?
Han behandlede mig ligesom alle andre.
Han gav mig hans tillid. Han kaldte mig bror.
Han kræver mit liv for Gud i himlen.
Kan sådanne ting ske? For jeg var kommet til at hade verden.
Denne verden der altid har hadet mig!
Tag øje for øje!
Gør dit hjerte til sten!
Det er alt, hvad jeg har levet for! Det er alt, hvad jeg har kendt til!
Et ord fra ham og jeg er tilbage. Under pisken på pinebænken.
I stedet tilbyder han mig frihed. Skammen i mig føles som en kniv.
Han fortalte mig, at jeg har en sjæl...
Hvordan kunne han vide det?
Hvilken ånd er kommet for at ændre mit liv?
Er der en anden udvej?
Jeg rækker ud, men jeg falder. Og natten kommer tættere på -
- mens jeg stirrer ind i tomrummet, ind i malstrømmen af min synd.
Jeg vil flygte nu fra den verden, fra en verden med Jean Valjean.
Jean Valjean er ingenting nu! En ny historie skal begynde!
Otte år senere, 1823 i Montreuil
Når dagen slutter er du en dag ældre.
Og det er alt hvad du kan sige om livet for de fattige.
Det er en kamp og en krig! Og ingen bekymrer sig om det.
Endnu en dag at stå over for. Hvad skal det føre til?
En dag mindre at leve.
Når dagen slutter er du en dag koldere.
Og din skjorte holder ikke kulden ude.
Og de retskafne haster forbi. De hører ikke de små græde.
Og pest kommer med hast, klar til at dræbe.
En dag tættere på døden.
Når dagen slutter gryer endnu en dag frem.
Og solen om morgen venter på at bryde frem.
Som bølger der slår ind på kysten, som en storm der kan bryde ud når som helst.
Der er hungersnød i landet og det bliver et sandt helvede.
Når dagen slutter.
Når dagen slutter får du intet for ingenting!
At sidde på din bagdel giver ikke noget brød!
- Der er børn derhjemme. - Og børnene må have mad.
- Og du er heldig at have et job. - Og en seng!
Ja. Gudskelov.
Har du set, hvordan formanden damper rundt dag?
Med hans frygtelige ånde og hans befamlende hænder?
Det er fordi, lille Fantine ikke vil bøje sig.
Tag et kig på hans bukser, så kan du se, hvor han står!
Og chefen, han ved ikke, at formanden altid er brunstig.
Hvis Fantine ikke passer på, se hvordan hun vil ende...
Hun ender på gaden.
Når dagen slutter er endnu dag forbi.
Med nok i lommen til at række en uge.
Betal udlejer, betal butikken. Bliv ved med at arbejde så længe du kan.
Bliv ved indtil du segner, ellers er det tilbage til krummerne på bordet.
Vi skal betale regningerne, når dagen slutter.
Og hvad har vi her, lille uskyldige søster?
Kom nu, Fantine, lad os høre?
"Kære Fantine, du skal sende flere penge til os, -
- dit barn har brug for en læge, der er ingen tid at spilde".
Giv mig brevet, det kommer ikke dig ved.
Med en mand i hjemmet og lidt ved siden af!
Er der nogen her som kan sværge ved Gud, -
- at hun intet har at frygte? At hun intet har at skjule?
Hej, stop det.
Hr. Madeleine er her.
Hvad drejer dette skænderi sig om? Vil nogen skille de to ad.
Det er en fabrik, ikke et cirkus.
Kom nu, mine damer, fald til ro.
Jeg er borgmester i denne by. Jeg driver en virksomhed af et vist renommé.
Tag Dem af det, formand. Vær så tålmodig som De kan.
Ja, monsieur Madeleine.
Vil nogen fortælle hvordan dette begyndte!
Når dagen slutter er hun den, der begyndte!
Der er et barn, som hun skjuler i en lille by.
Der er en mand, hun må betale, du kan gætte hvordan hun skaffer det ekstra.
Du kan bande på, at hun tjener det ved at bolle til højre og venstre.
Og chefen vil ikke bryde sig om det.
Ja, det er sandt, at der er et barn, og barnet er min datter.
Og hendes far forlod os. Efterlod os uden penge.
Nu bor hun hos en krovært og hans kone.
Og jeg betaler for barnet, hvad er der galt i det?
Når dagen slutter vil hun ikke give andet end problemer.
Og det giver problemer for alle, når der er problemer med én!
Mens vi tjener vores daglige brød. Er hun den der tjener til smørret.
Du må sende tøsen væk, eller vi alle ender i rendestenen.
Og det er os der kommer til at betale, når dagen slutter.
Jeg burde have vidst, at tæven kunne bide og at katten havde kløer!
Jeg har måske gættet din lille hemmelighed!
Ja, den dydige Fantine, som holder sig så ren og pæn.
Du var årsagen, jeg var ikke i tvivl. Til problemer her omkring.
Du spiller jomfru om dagen. Men behøver ingen tilskyndelse om natten!
Hun har grinet ad dig, mens hun havde sine mænd!
Hun vil ikke være til andet end besvær igen og igen!
- Du må fyre hende i dag! - Fyre pigen i dag!
Nemlig, min pige. Se at komme ud herfra.
Monsieur, borgmester...
Monsieur, gør det ikke.
- Velkommen, inspektør. - Monsieur, borgmester.
Venligst kald mig Javert. Jeg er her på Deres kommando.
Til alle at ære.
Og med loven i vores hænder, er ingen mand nu uden for vores rækkevidde.
Lad alle vogte sig.
Velkommen, hr. Kom overvåg vores love.
Jeg er sikker på, vi er her i fælles sag.
De har gjort byen stolt, De er rost af de ophøjede.
Deres succes er uden fortilfælde. Den bedste Paris kan levere.
Dine folk trives.
Værdighedens slid -
- for at holde sig i live.
Det forekommer mig, at vi måske har mødtes før.
Deres ansigt, er ikke et jeg ville glemme.
- Monsieur, borgmester! - Undskyld mig.
Monsieur, borgmester!
- Vægten... den knuser ham! - Lig stille, hold dig i ro.
Kom så!
Vent! Hold den roligt.
Hold den roligt.
Lad ham komme fri... sådan.
Kan det være sandt? Jeg kan ikke tro, hvad jeg ser!
En mand på Deres alder... der er så stærk som De er!
Et minde dukker frem.
De får mig til at tænke på en mand... fra år tilbage.
En mand, der brød sin prøveløsladelse. Han forsvandt blot.
Sig, hvad De vil, hold ikke inde.
Tilgiv mig, hr, jeg ville ikke vove.
Undskyld mig.
Godaften. Hvor meget vil du give for dette?
- Det er min datters. - Jeg vil give dig fire franc for det.
- Fire, det er ti værd! - Nej...
Jeg kan dufte kvinder, duften hænger i luften!
Tror jeg vil smide mit anker i den havn derovre!
Skønne damer! Jeg elsker med dem indtil jeg er flad!
Syv måneder på havet og nu er jeg sulten efter et knald.
Selv fyrbøder har brug for lidt at fyre!
Skønne damer venter på en bid!
Venter på kunderne som kun kommer om natten.
Skønne damer klar til besøg, stående eller liggende, eller hvad som helst.
Købslår priserne op mod muren.
Hvilket kønt hår! Hvilke kønne lokker du har der!
Hvilken lykke, du har. Det er en centime værd, min kære!
- Jeg tager det hele! - Rør mig ikke! Lad mig være!
Lad os blive enige om en pris. Jeg vil give dig hele ti francs.
- Tænk blot over det! - Det betaler en gæld.
Tænk blot over det.
Hvad kan jeg gøre? Det betaler en gæld.
Ti francs kan måske redde min stakkels Cosette.
Skønne damer venter i mørket.
Vær klar til en tyk, eller en hurtig en i parken.
Lang tid eller kort tid til enhver tid, min kære!
Det koster lidt ekstra hvis du vil tage hele året.
Kvikt og billigt er nedenunder molen!
Gå hen og mød dem.
Kom herhen, det er 20 francs for en tand.
Kom her min kære. Jeg vil betale godt for din ungdom.
Smerten vil ikke vare ved, du vil stadig være i stand til at bide.
Jeg gør det hurtigt, jeg kender mit hverv, okay.
Det er værd at prøve.
Du skal betale mig forud, hvad jeg fortjener.
Du vil få det dobbelte, hvis jeg tager to!
Hvem er den pige derovre?
Lidt skør, hun er den der solgte sit hår.
Hun har et barn, sender hende, alt hvad hun kan.
Jeg burde have vidst, at der altid er en mand.
Skønne dame, kom og vær med! Skønne dame!
Kom nu, kære, hvorfor al den ståhej?
Du er ikke mere fin end resten af os.
Livet har smidt dig nederst i bunken.
- Slut dig til dine søstre. - Tjen penge i søvne!
Det er rigtigt, min kære, vis ham hvad du har!
Det er rigtigt, min kære...
...lad ham få det hele!
Gamle, unge mænd, tag dem som de kommer!
Havnerotter og baggårdskatte og ros af enhver slags!
Fattige mænd, rige mænd, lederne af landet.
Se dem uden deres bukser, de er aldrig helt så fine!
Alt hvad det kræver er penge i din hånd!
Skønne damer, begiver sig ud i sang, -
- fik mange på besøg, men de blev aldrig ret længe...
Kom, Kaptajn... du kan beholde dine sko på.
Er det ikke dejligt med en pige, der ikke kan afslå?
Let tjente penge ligger på en seng.
Godt at de aldrig ser det had dit hoved gemmer!
Ved de ikke, at de elsker med en der allerede er død?
Der var engang, da mænd var venlige -
- da deres stemmer var blide.
Og deres ord var indbydende.
Der var engang, hvor kærlighed var blind og verden var som en sang.
Og sangen var så spændende.
Der var engang...
Men så gik det hele galt.
Jeg drømte en drøm i en tid der er forsvundet.
Da håbet var stort og livet var værd at leve.
Jeg drømte, at kærligheden aldrig ville dø.
Jeg drømte, at Gud ville være tilgivende.
Jeg var så ung og frygtløs.
Og ingen drøm var forgæves og spildt.
Der var ingen løsesum at betale, ingen ubesunget sang eller uberørt vin.
Men tigerne kom om natten.
Med deres røst så blid som torden.
Mens de flænser dine håb...
Og gør din drøm til skamme...
En sommer sov han ved min side.
Han fyldte mine dage med endeløs glæde.
Han tog min barndom med sig. Og var borte da efteråret kom.
Og alligevel drømmer jeg om at han vil komme til mig!
At vi skal leve livet sammen...
Men der er drømme, der ikke kan ske og der er storme vi ikke kan overstå.
Jeg havde en drøm at mit liv ville være...
Langt fra dette helvede jeg lever i. Så anderledes end det ser ud til!
Nu...
Har livet slået den drøm ihjel...
Jeg drømte.
- Har du mødt en pige? - Nej.
Hold dig varm.
- Hvad har du til mig? - Det er vores yngste, hr.
Jeg vil ikke have dig!
Du er ikke så lidt fræk, din lille tøs! Du er flabet.
Du vil betale for, hvad du gjorde. Jeg garanterer for, at du vil lide.
Jeg beder dig, indberet mig ikke. Jeg vil gøre, hvad du måtte ønske.
Giv dine undskyldninger til politiet!
Fortæl mig hurtigt, hvad der skete. Hvem så hvad og hvorfor og hvor?
Lad ham give et fyldigt signalement, han skal stå til regnskab hos Javert!
Javert, vil du tro det?
Jeg var fortabt her i mørket, da denne prostituerede angreb mig.
Du kan se, at hun har efterladt sit mærke!
Hun vil stå til regnskab for sin dåd, hvis du aflægger fuld rapport.
Du kan være forvisset om, Monsieur, hun står til regnskab overfor retten.
Der er et barn, som har hårdt brug for mig, hun er på denne højde.
Hellige Gud, findes der ingen nåde? Hvis jeg kommer i fængsel vil hun dø.
Jeg har hørt sådanne protester hver dag i tyve år.
Ikke flere forklaringer, gem dine ord og dine tårer.
Ærligt arbejde, rimelig betaling, sådan behager man loven.
Må jeg forstyrre Dem et øjeblik, Javert. Jeg tror på denne kvindes historie.
Monsieur, borgmester!
De har gjort Deres pligt. Lad hende gå. Hun behøver en læge, ikke et fængsel.
Monsieur, borgmester!
Kan det være sandt?
Hvor vil hun ende... dette barn uden en ven?
Jeg har set dit ansigt før.
Vis mig hvordan jeg kan hjælpe dig.
Hvordan er du kommet hertil, på sådan et sted som dette?
Monsieur, hån mig ikke nu, jeg beder Dem.
Det er svært nok, at jeg har mistet min stolthed.
Du lod din formand sende mig bort.
Ja, du var der og vendte dig bort.
- Jeg har aldrig gjort noget forkert. - Er det sandt, hvad jeg har gjort?
- Min datter er tæt på at dø. - Mod en uskyldig sjæl?
- Hvis der er en Gud i himlen... - Havde jeg blot vidst det!
...ville han lade mig dø i stedet for.
I Hans navn er min opgave først lige begyndt.
- Jeg vil bringe hende på hospitalet. - Monsieur, borgmester!
- Hvor er dit barn? - Hos en krovært i Montfermeil.
Jeg vil straks sende bud efter hende. Jeg vil sørge for at det bliver gjort!
Hvil dig nu.
Fra Paris, Monsieur.
Monsieur, borgmester. Jeg må fortælle om en forbrydelse.
Jeg har vanæret uniformen, jeg bærer.
Jeg har gjort Dem uret. Vis ikke tilgivelse.
Jeg er lige så hård, ved enhver forbryder, jeg har kendt.
Jeg troede, du var straffefange.
Jeg har indgivet falsk beretning.
Nu ved jeg, forbryderen er fanget. Og han skal stå for ret.
Og selvfølgelig han nægter. Hvad kan man forvente andet.
Men han kan ikke flygte for evigt. Nej, end ikke Jean Valjean.
Du siger, han nægter alt, -
- og ikke giver tegn til forståelse eller anger?
Du siger, han skal for retten, -
- og er sikker på, at han bliver sendt tilbage, for at kunne udsone hans straf?
Han skal betale, og jeg ligeså.
Sigt mig for det, hr.
Du har kun gjort din pligt.
Det er jo kun en lille synd.
Vi har alle lavet fejl. vend tilbage til din post, hr.
De tror den mand, er mig -
- uden så meget som at blinke.
Denne fremmede de fandt, det kan være min chance.
Hvorfor redde hans skind?
Hvorfor skal jeg rette denne fejl?
Når jeg er nået så langt, og har kæmpet så hårdt?
Hvis jeg taler ud, -
- er jeg fordømt.
Og hvis jeg tier, -
- er jeg forbandet.
Jeg er herre for hundreder af arbejdere. De ser alle op til mig.
Kan jeg forsage dem?
Hvordan kan de leve, hvis jeg ej er fri?
Hvis jeg taler, er de fordømt.
Hvis jeg tier, -
- er jeg forbandet.
Hvem er jeg?
Kan jeg dømme denne mand til slaveri?
Lade som om jeg ikke føler hans smerte?
Denne uskyldige, som bærer mit ansigt, som straffes i mit sted.
Hvem er jeg?
Kan jeg skjule mig for evigt?
Foregive at jeg ikke, er den jeg var?
Og skal mit navn, indtil jeg dør, være intet andet end et alibi?
Skal jeg lyve?
Hvordan kan jeg nogensinde se mine medmennesker i øjnene?
Hvordan kan jeg se på mig selv?
Min sjæl tilhører Gud, jeg ved, den aftale lavede jeg for længe siden.
Han gav mig håb, da alt håb var ude.
Han gav mig styrke til at fortsætte.
Hvem er jeg?
Jeg er Jean Valjean.
Hr. Borgmester.
Og nu, Deres nåde, du ser det er sandt, -
- denne mand bærer ikke mere skyld end du.
Hvem er jeg?
24601.
Hr. Borgmester, du er ikke rask. Du må komme med mig.
Hvis I ikke tror mig, så spørg inspektør Javert. Han finder mig på hospitalet.
Cosette, det er så koldt.
Cosette, det er over din sengetid.
Du har leget dagen væk, -
- og snart så er det nat.
Kom til mig.
Cosette, lyset forsvinder.
Ser du ikke, -
- at aftenstjernen er der?
Kom til mig, -
- og hvil dig ved min skulder.
Hvert minut flyver af sted, og hvert eneste er koldere?
Kære Fantine, -
Cosette er her snart.
Kære Fantine… Hun vil være ved din side.
Kom, Cosette… Mit barn, hvor blev du af?
Vær nu rolig.
Du får fred for altid.
- Min Cosette... - Vil leve under min beskyttelse.
Tag hende nu.
Dit barn vil intet mangle.
Gode herre...
Du kommer fra Gud i himlen.
Fortæl Cosette, -
- jeg elsker hende, -
- og jeg ser hende, -
- når jeg vågner.
Valjean, endelig -
- ser vi hinanden, som vi er.
"Hr. borgmester," -
- du får en anden kæde.
Inden du siger endnu et ord, Javert, -
- før du lænker mig som en slave igen.
Hør på mig. Der er noget jeg må gøre.
Denne kvinde efterlader et lidende barn.
Kun jeg kan gå i forbøn for hende.
I nådens navn, tre dage er alt jeg behøver, -
- så returnerer jeg. Det sværger jeg.
– Så returnerer jeg… – Du tager mig for et fjols.
Dig har jeg jagtet gennem årene.
Mænd som du forandres aldrig. En mand som dig.
– Tro om mig, hvad du vil, - – Mænd som du forandres aldrig.
– Der er en pligt jeg har svoret på. – Mænd som du forandres aldrig.
– Du kender intet til mit liv, - – Nej, 24601.
– Jeg stjal jo bare lidt brød. – Min pligt er for loven.
– Du kender intet til verden, - – Du har ingen rettigheder.
- Du vil jo før eller senere se mig død. - Følg med mig, 24.601!
- Ikke før retfærdigheden sker fyldest! - Jean Valjean er intet værd nu.
- Jeg advarer dig, Javert, - Hvor vover du at tale om kriminalitet?
- Jeg er en stærkere mand! - Og prisen, du måtte betale.
- Der er stadig styrke i mig! - Ethvert menneske er født i synd.
- Min kamp er ikke forbi. - Hver mand må vælge sin vej.
Du ved intet om Javert! Jeg blev født i et fængsel.
Jeg blev født sammen med udskud som dig.
Jeg er også fra rendestenen.
Oppe i himlen står der et slot.
Jeg kan lide at tage dertil i mine drømme.
Der er ingen gulve jeg skal feje, ikke i mit slot i himlen.
Der er en dame klædt i hvidt, der holder mig og synger en vuggevise.
Hun er sød at se på, og hun er blød at røre ved.
Hun siger, Cosette, jeg elsker dig meget højt.
Jeg kender et sted, hvor ingen er fortabt.
Jeg kender et sted, hvor ingen græder.
Gråd er slet ikke tilladt, ikke i mit slot i himlen.
Nej, se hvem der er her! Den lille nådigfrøken selv.
Lader igen som om hun gør det godt.
Lad mig ikke fange dig i at sløse! Lad det ikke fange mit øje!
Ti sølle francs, sendte din mor. Det forslår ikke stort!
Tag nu denne spand, min lille nådigfrøken, -
- og gå ud og hent noget vand fra brønden.
Vi skulle aldrig have taget dig, dér bar vi os tåbeligt ad.
Mor og datter er ud af et stykke afskummet fra gaden.
Mor!
Eponine, kom min kære. Du ser virkelig godt ud i den lille blå hat!
Der er nogle små piger, som ved hvordan man opfører sig.
Og de ved, hvad de skal bære, og jeg siger gudskelov for det!
Er du der stadig, Cosette? Dine tårer vil ikke gøre dig godt!
Jeg bad dig om at hente noget vand fra brønden i skoven.
Vær sød ikke at sende mig ud alene. Ikke i mørket på eget hånd.
Du får en på hovedet, eller jeg glemmer at være sød!
Du hørte mig bede om noget, og jeg spørger aldrig to gange!
Vågn op. Vi åbner.
Jeg elsker dig. Jeg elsker dig virkelig højt.
Mit fulde rak mit stangfordrukne slæng.
Sjofle vittigheder.
Altid pissefuld som en allike.
Mine sønner af ludere... Nej, ikke i aften.
De tilbringer deres liv i min kro! Vågn op.
Duer i mit dueslag, -
- de flyver gennem mine døre.
Og de kravler ud på alle fire.
- Far, her! - Tak skat.
Velkommen, Monsieur! Sæt Dem ned, og mød den bedste krovært i byen!
Resten er kun ude på fup. Flår deres gæster, tager rub og stub.
Sjældent ser du, -
- ærlige mænd som mig, en sand gentleman, som er tilfreds med at være...
Herre i sit hus! Og uddeler charme.
Altid klar med håndtryk og en kæk historie der skaber lidt opsigt.
Kunderne kan lide en rigtig levemand. Glad for at gøre en vennetjeneste.
Det koster mig ikke at være rar.
Men ingenting er gratis, alting har sin pris!
Herre i sit hus! Passer på sit zoo!
Klar til at befri dem for en mønt eller to. Og vande deres vin.
Snuppe deres værdier, når de ikke kan se en pind.
Alle holder af en krovært, han er alles bedste ven!
Jeg gør hvad de vil have. Jesus vil ikke flå dem i sidste ende!
Herre i sit hus! Hurtig til at fange din interesse.
Intet får lov at gå forbi ham!
Tjener for de fattige, lakaj for de rige.
Sjælesørger, filosof, en ven for livet. Alles følgesvend!
Alles chaperone...
Men luk din vadsæk op. Jesus, vil ikke flå dig ind til benet!
Mad er uforlignelig, bland det i en kødhakker og lad som om det er bøf.
Nyre fra en hest, lever fra en kat. Fyld pølser op med dit og dat.
Gæsterne er mere end velkomne.
Brudesuite er besat.
Rimelige priser plus et lille tillæg her og der!
Åh, julemand!
Der er gebyr for lus, ekstrapris for mus.
To procent for at se i spejlet to gange.
Hér et lille stykke, dér et lille nøk.
Tre procent til liggeunderlag med vinduet lukket.
Når det kommer til fastsættelse af priser. Er der masser af tricks, han kender.
Hvordan det hele stiger. Alle disse stumper og stykker.
Jesus! Det er forbløffende, hvordan det hele vokser.
Åh, undskyld min kære!
Lad os få gjort noget ved det.
Jeg plejede at drømme om, at jeg ville møde en prins.
Men Gud almægtige...
- Har du set hvad der er sket siden? - Nej? Hvad?
Herre i sit hus. Det er ikke meget værd!
Sjælesørger, filosof, og alt det livslange lort!
En listig lille hjerne, regulær Voltaire. Tror han dur som elsker.
Men det er lidt småt med det. Naturen spillede mig et ondt puds.
Fik mig sammen med den lus!
Gud, ved hvordan jeg har holdt ud at have den stodder i mit hus!
- Herre i sit hus! - Herre og en halv!
- Sjælesørger, filosof. - Få mig ikke til at le!
Tjener for de fattige, lakaj for de rige. Hykler og fordrukne drankere!
- Alle velsigne kroværten! - Alle velsigne hans ægtefælle!
Alle hæver et glas!
Hæv det for herrens røv.
Alle hæver et glas for herren i huset!
Alle velsigne kroværten...
Rolig nu, du behøver ikke at være bange for mig.
Skjul dig ikke. Vis mig hvor du bor.
Sig mig, mit barn, hvad er dit navn?
Jeg hedder Cosette.
Mademoiselle...
Må jeg hjælpe Dem, med Deres spand?
Jeg fandt hende vandre omkring i skoven.
Dette lille barn, jeg fandt hende skælvende i skyggerne.
Og jeg er her for at hjælpe Cosette, -
- og jeg vil indfri enhver gæld, I mener er passende.
Jeg vil betale, hvad jeg må betale, -
- for at tage Cosette med mig.
Jeg elsker dig, kom her.
Det er en pligt, jeg må agte.
Der er et løfte, jeg har givet. For jeg var blind for en i nød.
Jeg kunne ikke se, hvad der stod foran mig.
Nu er din mor hos Gud.
Hendes lidelser er forbi.
Og jeg taler her med hendes røst.
Og jeg står her i hendes sted.
- Og fra denne dag, og for altid... - Lad mig tage Deres frakke, Monsieur!
... skal Cosette leve under min beskyttelse.
De er meget velkommen her!
Jeg vil ikke glemme mit løfte.
- Tag en drink! - Tag en stol!
Cosette skal have en far nu.
Hvad skal jeg gøre? Vil De tage vores kæreste skat?
Hvilken ædelsten, hvilken perle!
Rubinen er vores lille pige! Hvordan kan vi tale om gæld?
Lad os ikke tinge om lille Colette?
Cosette...
Kære Fantine, hvil i fred.
Har vi gjort for hendes barn, hvad der er bedst? Det tror jeg.
Delte vores brød, delte hvert et ben.
Har behandlet hende som en af vores egne!
Forsæt hr, Deres tur.
Deres følelser gør Dem ære, hr. Og jeg vil gøre afskeden lettere.
Lad os ikke tale om tinge og grådighed.
Nu kan jeg sige, at vi er... enige?
Det ville have passet med regningen. Hvis hun ikke havde været syg så ofte.
Lille pus, har kostet os dyrt! Medicin er dyr, Monsieur.
Vi har ikke modvilligt brugt hver en krone.
Det er ikke mere end vi kristne må gøre.
Ikke flere ord! Her er jeres pris!
Femten hundrede for jeres besvær.
Kom, Cosette, sig farvel. Lad os finde nogle venligere himmelstrøg.
Tak til jer begge to... for Cosette.
Det vil ikke tage lang tid for jer at glemme.
- Farvel, Gourgette. - Det er Cosette.
Og vupti!
Den er til dig!
Hvor jeg går, vil du være.
- Vil du være som en far for mig? - Ja, Cosette! Det er rigtigt!
Jeg vil være far og mor for dig!
- Ikke dårligt! - Det er ikke nok!
Der er en strisser ved døren! Hvad fanden har du lavet?
Hvor er barnet Cosette?
Hun er taget med en herre. De sagde ikke, hvor de tog hen.
Lagde ikke sin adresse.
Dit forbandede fjols. Se, hvad vi fik.
Vi skulle have smedet... Mens jernet var varmt.
Næste gang lover jeg, at jeg tager det hele.
Pludselig er du her. Pludselig begyndte det.
Og to ængstelige hjerter slår som ét.
I går var jeg alene. I dag er du ved min side.
Noget er stadig uklart.
Noget der endnu ikke er her... er begyndt.
Pludselig synes verden at være et anderledes sted.
På en eller anden måde er den fuld af skønhed og håb.
Hvordan skulle jeg vide, at der var så meget håb i mig.
Hvad der er fortid, er borte. Nu rejser vi gennem natten sammen.
Hvordan skulle jeg vide, at lykken kunne komme så hurtigt?
Have tillid til mig på den måde. Jeg er så bange for at svigte dig.
Blot et barn, der ikke kan vide hvilke farer, der følger mig overalt.
Der er skygger overalt. Og minder jeg ikke kan dele.
Aldrig mere alene.
Aldrig mere adskilt fra hinanden.
Du har varmet mit hjerte ligesom solen.
Du har bragt mig livets gave og kærlighed der så længe har fornægtet mig.
Pludselig ser jeg -
- hvad jeg ikke kunne se.
Noget er pludseligt -
- begyndt.
NORDPORTEN I PARIS
Lad mig se Deres papirer.
Hvor skal De rejse hen?
Cosette.
Her, giv mig dukken.
Kom!
Valjean!
Sådan. Løb! Hurtigt!
24.601!
Sådan.
Cosette, jeg har dig, kom så.
Valjean!
Hvem der?
Jeg beder dem, Monsieur! Jeg har brug for Deres hjælp.
Jeg beder Dem...
- Monsieur, borgmester? - Hvem er du?
Fauchelevent.
Jeg faldt ind under min vogn.
- De reddede mit liv, Monsieur. - Fauchelevent...
Vi har brug for et tilflugtssted. Dette barn og jeg, vi har brug for...
...at forsvinde.
Vi vil takke for, hvad der gives.
Hvad søstrene kan forordne.
Her beder vi for en ny begyndelse.
Her kan vores liv begynde igen.
Derude i mørket -
- er en flygtning på flugt.
Faldet fra Gud.
Faldet fra nåde. Gud være mit vidne.
Jeg helmer ikke... før vi står ansigt til ansigt.
Før vi står ansigt til ansigt...
Han kan finde vej i mørket.
Jeg går med Gud. Dem som følger de retskafnes sti -
- skal få deres belønning.
Og hvis de falder, som Lucifer faldt, -
- så flammer sværdet!
Stjerner i jeres mangfoldighed!
Utallige -
- fylder mørket med orden og lys.
I holder vagt, lydløst og sikkert.
Holder vagt i natten...
I kender jeres plads i himlen.
I holder kursen og retningen, årstiderne vender tilbage igen og igen.
Og er altid det samme, og hvis I falder som Lucifer faldt.
Falder I i flammer!
Og sådan må det være, for det står skrevet på døren til paradiset, -
- at de, der vakler og dem der falder skal betale prisen!
Herre, lad mig finde ham -
- så jeg kan anbringe ham sikkert bag tremmer!
Jeg helmer ikke -
- før det sker. Det sværger jeg ved disse stjerner...
Ni år senere 1832, Paris
Kom så, drenge!
Kom så!
Kig ned og se tiggerne ved dine fødder!
Kig ned og vis lidt barmhjertighed, hvis du kan!
Kig ned og se gadens fejeskarn!
Kig ned... på dine medmennesker!
Goddag, mit navn er Gavroche!
Det er mit folk, det er mit sted. Ikke meget at se på... intet fint!
Intet af det, du ville samle op. Det er min skole, mit high society!
Her i fattigkvarteret i St. Michel.
Vi lever af krummerne af ydmyg fromhed. Drøjt for tænderne, men hvad fanden!
Du tror, du er fattig? Du tror, du er fri?
Følg mig!
Kig ned og vis lidt barmhjertighed, hvis du kan!
Kig ned... på dine medmennesker!
Giv dem klø, Gavroche!
Der var engang, vi dræbte kongen. Vi forsøgte at ændre verden for hurtigt.
Nu har vi fået en ny konge, han er ikke bedre end den sidste.
Det er landet der kæmpede for frihed, nu vi kæmper for brød!
Det med ligestilling er, at alle er lige, når de er døde.
Tag din plads! Tag din chance!
"Vive la France!"
Kig ned og vis lidt barmhjertighed, hvis du kan!
Kig ned... på dine medmennesker!
- Hvornår slutter det? - Hvornår skal vi leve?
- Noget må ske nu! - Noget må give efter!
- Det skal nok komme... - Hvor er lederne af landet?
Hvor er kongen, der styrer det hele?
Kun én mand, general Lamarque taler for de folk her nedenfor!
Lamarque er syg og forværres hastigt. Vil ikke klare ugen ud, siger de.
Med al den vrede i landet, hvor længe er der til dommedag?
Før vi piller de fede ned af piedestalen.
- Død over kongen! - Frihed til alle!
Før barrikaderne opstår?
Courfeyrac, kom i morgen, vi mødes her hos general Lamarque!
Medbring dit våben.
Vive general Lamarque!
- Marius! - Bedstefar.
Er du klar over hvilken skam du bringer over din familie?
Det er en skændsel!
Vive general Lamarque!
Vive la France! Vive la France!
Hej der, Monsieur, bringer De nyt med Dem?
Har ikke set meget til Dem her på det sidste.
Foregiver De stadig at være fattig? Jeg ved, at Deres bedstefar er rig.
Vil ikke tage en franc, jeg ikke har tjent.
Alle broerne er brændt bag mig.
- Jeg kan lide måden, De taler. - Jeg kan lide måden du altid pirrer.
Han ved ingenting.
Han ser ingenting.
Eponine!
Alle her, I kender jeres plads Brujon, Babet, Clacquesous.
Dig, Montparnasse, vogt dig for loven, med Eponine at tage sig af.
Du skruer op for tårerne nu! Ingen fejl, min kære!
Jeg beder Dem, M'sieur, kom med denne vej.
Her er et barn, der ikke har spist i dag.
Red et liv, skænk en mønt!
Gud belønner alt det gode, De gør.
Vent lidt... det ansigt er bekendt!
Er verden ikke et mærkværdig sted!
Mænd som mig, glemmer ikke. Du er svinet, der lånte Colette!
Cosette.
Hvad er det? Er De gal?
Nej, Monsieur, De ved ikke, hvad De taler om!
- De kender mig! Jeg kender Dem! - Og De vil betale, hvad jeg skyldes.
- Og De må hellere grave dybt! - Fordi hun er ikke billig!
Det er politiet! Forsvind! Løb! Det er Javert!
Cosette!
Endnu et slagsmål på pladsen! Endnu en stank i luften!
Var der et vidne til dette? Lad ham tale til Javert!
Monsieur, disse gader er ikke sikker. Men lad disse skadedyr passere.
Vi vil sørge for at retfærdigheden sker fyldest!
Kig på denne fine samling, der kravler frem fra under en sten.
Denne sværm af orme og maddiker, kunne have pillet dig ind til benet!
Jeg kender denne mand herovre, og hans navn og hans erhverv.
Og med Deres vidne, Monsieur vil jeg se ham behørigt betalt.
Men hvorfor er herren forsvundet? Og hvorfor skulle han stikke af?
Du vil ikke finde ham let! Han er ikke, hvad han giver sig ud for.
Og den pige han slæbte bag sig, er et barn han stjal fra mig!
- Ja, og mig. - Ja, os begge to.
Kunne det tænkes, at han er fangen tidevandet har skyllet ind?
Hørt mit navn og begyndte at løbe. Alle tegn peger på ham.
I fravær af et offer. Kære, inspektør, må jeg gå?
Og husk... når De snupper ham...
...at det var mig, der fortalte Dem det.
Lad den gamle mand fortsætte på flugt. Jeg stresser og udmatter ham!
Alle går hver til sit. Ryd gaden for dette ros!
Cosette! Nu husker jeg...
Cosette! Hvordan er det muligt?
Vi var børn sammen.
Se hvad der er blevet af mig.
- Eponine! Hvem var den pige? - Det billige overklasseløg!
Eponine, find hende for mig!
- Hvad vil du give mig? - Hvad som helst.
Du er begejstret lige nu. Men gud ved, hvad du ser i hende.
Er du ikke henrykt og glad nu? Nej... jeg vil ikke have Deres penge.
Eponine, gør det for mig, Find ud af hvor hun bor.
Men vær forsigtig, hvordan du gør. Lad ej din far vide det.
Eponine, jeg er fortabt, indtil hun bliver fundet.
Ser De? Jeg sagde til Dem... at der er masser af ting, jeg kender!
Eponine...
...hun ved hvordan man gør.
Tiden er nær...
Så nær at det bringer deres blod i kog.
Og alligevel vær vagtsom!
Lad ikke vinen stige til jeres hoved.
Vi behøver et tegn for at samle folk og kalde dem til våben og i stilling.
Marius, vågn op! Hvad er der galt i dag?
Du ser ud som om, at du har set et spøgelse.
Noget vin, og sig hvad der foregår!
Et spøgelse, siger du? Et spøgelse måske!
Hun var som et spøgelse for mig. Det ene øjeblik var hun der, og så væk.
Jeg er spændt! Jeg er forfærdet! Er Marius omsider forelsket?
Jeg har aldrig hørt ham sige "Ooh" og "Aah."
Du taler om slag der skal vindes. Og her kommer han som Don Juan!
Det er bedre end en opera!
Det er på tide for os alle, at vælge hvem vi er.
Skal vi kæmpe for retten til en aften i operaen nu?
Har du spurgt dig selv, hvilken pris du er villig til at betale?
Er det blot en leg for en rig ung dreng?
Farverne i vor verden skifter dag for dag.
Rødt, blodet af vrede mænd!
Sort, mørke af forgangne tider!
Rødt, en verden som gryer frem.
Sort, natten der ender snart.
Havde du set hende i dag, ville du vide hvordan det føles.
Når man rammes et øjeblik af åndeløs kysen og lys.
Havde du været der i dag, havde du måske også vidst det.
Hvordan verden kan ændre sig ved blot en byge af lys.
Hvad der var rigtigt synes forkert. Og hvad der var forkert synes rigtigt!
- Rødt! - Jeg føler min sjæl i flammer!
- Sort! - Min verden, hvis hun ikke er der!
- Rødt! - Farven på begær!
- Sort! - Farven på fortvivlelse!
Marius, du er ikke længere et barn. Jeg tvivler ikke på, du mener det vel.
Men nu er der et højere kald!
Hvem bekymrer sig om din ensomme sjæl?
Vi stræber efter et større mål. Vores lille liv tæller ikke spor!
- Rødt! - Blodet af vrede mænd!
- Sort! - Mørke af forgangne tider!
- Rødt. - En verden som gryer frem.
Sort, natten der ender snart.
Hør, alle sammen!
General Lamarque er død!
Lamarque, hans død markerer skæbnens time. Folkets mand.
Hans død, er tegnet vi har ventet på!
Ved hans begravelse, vil de ære hans navn.
Med oprørets lys, der vil flamme i deres øjne.
Fra deres stearinlys af sorg, vi vil tænde vores flamme.
På Lamarques grav skal vores barrikader vokse!
Tiden er her!
Lad os hilse den velkommen med glæde, mod og juble!
Lad os gå på gaden uden tvivl i vores hjerter.
- Men et jublende råb! - De vil komme alle og en!
De vil komme, når vi kalder!
Fandt du hende?
Hvor besynderligt denne følelse af at mit liv omsider er begyndt!
Denne forandring. Kan folk virkelig forelske sig så hurtigt?
Hvad er der galt med dig, Cosette? Har du været for meget alene?
Så mange ting er uklare. Så mange ting er ukendte.
I mit liv...
Er der så mange spørgsmål og svar, som synes at være forkert.
I mit liv...
Er der tidspunkter, hvor jeg fanges i et dæmpet suk fra en fjern sang.
Og den synger.
Af en verden, jeg længes efter at se, der er uden for rækkevidde.
Bare en hvisken væk, venter på mig!
Ved han, at jeg er i live? Jeg må vide, om han er virkelig?
Ser han, hvad jeg ser? Føler han, hvad jeg føler?
I mit liv...
Er jeg ikke længere alene nu kærlighed i mit liv er så nær.
Find mig nu! Find mig her!
Kære Cosette... Du er sådan et ensomt barn.
Så eftertænksom, så trist virker du for mig.
Tro mig, stod det i min magt, -
- ville jeg fylde hver eneste forbigående time.
Så stille som det kan blive, kan jeg se.
Med kun mig som selskab.
Der er så lidt jeg ved om den mand, du var for længe siden.
Det er så lidt du fortæller om det liv, du har kendt.
Hvorfor holder du det for dig selv? Hvorfor er vi altid alene?
Så mørk! Så mørk og dyb. Hemmelighederne, som du skjuler!
I mit liv...
Tilgiv mig for hvad jeg siger. Du er kærlig og blid og god.
Men far, kære far, -
- i dine øjne er jeg stadig det barn som var fortabt i en skov.
Ikke flere ord.
Det er en tid, der er død.
Der er ord...
Der er bedre uhørt, bedre usagt.
I mit liv...
Er jeg ikke længere et barn, og jeg længes efter sandheden, du kender.
Om årene... for år tilbage!
Du vil lære at sandhed er givet af Gud for os alle til vores tid, til vores tur.
I mit liv, er hun kommet som himmelsk musik. Lyset fra solen!
Og mit liv synes at stoppe, -
- som om noget er slut, og noget er næppe begyndt!
Eponine, du er den ven som har bragt mig her.
Takket være dig, er jeg ét med guderne og himlen er nær!
Og jeg svæver igennem en verden der er ny!
Hvert et ord, som han siger giver et stik i mig!
I mit liv...
Har jeg aldrig kendt nogen som ham, hvor som helst, hvor han er.
Hvis han spurgte... ville jeg blive hans!
I mit liv...
Er der nogen der rører mig.
Ganske nær!
Venter lige her!
Et hjerte fuld af kærlighed!
Et hjerte fuld af sang!
Jeg gør alting forkert.
Åh Gud, hvor skamfuldt. Jeg kender ikke engang dit navn.
Kære Mademoiselle...
Vil du ikke sige? Vil du fortælle?
Et hjerte fuld af kærlighed!
Ingen frygt, ingen savn!
- Mit navn er Marius Pontmercy. - Og mit er Cosette.
Cosette... jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Så vær tavs.
Jeg er fortabt.
- Jeg har fundet et hjerte fuldt af lys. - Et hjerte fuld af lys.
- Han blev aldrig mine til at miste - Et hjerte fuld af lys.
Han blev aldrig min at miste.
Et hjerte fuld af dig.
- Hvorfor angre, hvad ej kunne blive? - ...et enkelt blik og jeg var solgt!
Det samme med mig!
Det er ord, han aldrig vil sige.
- Ikke til mig. - Fra i dag...
Hver eneste dag...
- Hans hjerte fuld af kærlighed. - For det er ikke en drøm.
- Ikke en drøm trods alt! - Han vil aldrig føle det på den måde.
Cosette?
Cosette, hvad laver du?
Jeg vil have, at du blive indendørs.
Hvem er den tøjte?
Det er din møgunge, Eponine! Kender du ikke dit eget barn?
Hvorfor er hun her?
Eponine, gå hjem! Du behøves ikke her. Vi er nok her uden dig.
Jeg kender dette hus! Der er intet her for dig!
Kun den gamle mand og pigen. De lever et almindeligt liv.
Bland dig udenom! Hvor vover du.
Pas nu på, unge frøken, Du har en masse at forklare.
Jeg vil skrige! Jeg vil advare dem her!
Et lille skrig og du vil fortryde det i et år!
Du godeste, Cosette!
Du kan vente dig, min pige! Du vil fortryde denne nat!
Jeg vil få dig til at skrige! Du vil skrige!
Politi!
Det må være Javert. Han har fundet mit skjul.
Jeg må få Cosette væk herfra.
Vi vil tage hen til vores pub på Rue de l'Homme Armé, er sikker der.
Så vil jeg arrangere vores overfart til England.
Skynd dig. Forbered dig på at rejse. Og sig ikke mere.
I aften vil vi være borte!
- Nej! Vi kan ikke rejse! - Skynd dig, Cosette!
Tid til at lukke endnu en dør. Og leve endnu en dag!
Klæd dig på, vi rejser.
- Nej. - Nu!
For mig selv, foregiver jeg, at han er ved min side.
Helt alene går jeg med ham indtil i morgen.
Uden ham føler jeg hans arme omkring mig.
Og når jeg farer vild lukker jeg mine øjne.
Og han har fundet mig.
I regnvejr skinner fortovet som sølv. Alle lysene sløres i floden.
I mørket er træerne fulde af stjernelys.
Og alt hvad jeg ser, er ham og mig til evig tid!
Og jeg ved, det kun er i mit sind, -
- at jeg taler med mig selv og ikke til ham.
Og selvom jeg ved, at han er blind, siger jeg stadig, der er en vej for os.
Jeg elsker ham, men når natten er forbi, er han borte, floden er blot en flod.
Uden ham ændrer verden sig omkring mig.
Træerne er nøgne og overalt er gaderne fulde af fremmede.
Jeg elsker ham, men hver dag lærer jeg. Hele mit liv har kun været forstillelse.
Uden mig, vil hans verden fortsætte. En verden, der er fuld af lykke, -
- som jeg aldrig har kendt.
Jeg elsker ham.
Men kun for mig selv.
En dag mere! Endnu en dag, endnu en skæbne.
Denne uendelige vej til Golgata.
De mænd, der synes at kende min forbrydelse, vil sikkert komme igen.
- En dag mere! - Jeg ikke har levet før i dag.
Hvordan kan jeg leve, når vi er adskilt?
- En dag mere! - I morgen er du en verden borte.
Og alligevel med dig, er min verden begyndt!
- En dag mere jeg er alene. - Vil vi nogensinde mødes igen?
En dag mere uden omsorg fra ham.
Jeg blev født til at være sammen med dig!
- Hvilket liv jeg kunne have kendt. - Og jeg sværger, jeg vil være tro!
Men han har aldrig set mig der.
En dag mere før stormen!
Skal jeg følge hendes vej.
På barrikaderne for frihed!
Skal jeg slutte mig til mine brødre der?
- Når vores geled tager form. - Skal jeg blive og vil jeg vove?
Vil I tage plads ved min side?
Tiden er nu! Dagen er oprindet!
En dag mere!
En dag mere til revolution. Vi vil kvæle det i opløbet.
Vi vil være klar til disse skoledrenge.
- De vil væde sig selv i blod! - En dag mere!
- Se dem gå amok! - Grib dem mens de falder!
Man kender aldrig sit held når der er slagsmål.
Her er et lille dip. Der et lille nap.
De fleste af dem er færdige. Så de vil ikke gå glip af meget!
En dag til en ny begyndelse!
Hæv frihedsflaget højt!
Hver en mand vil blive konge!
Der er en ny verden for de sejrende.
Der er en ny verden at vinde! Kan du høre folk synge?
Min plads er her! Jeg kæmper med jer!
En dag mere!
Vi vil slutte os til disse folks helte.
- Vi vil følge dem, hvor de går. - En dag mere alene...
Vi vil lære deres små hemmeligheder. Vi vil kende til, hvad de kender.
En dag mere til revolution.
- Vi vil kvæle det i opløbet - En dag mere alene...
Vi vil være klar til disse skoledrenge.
- I morgen vil vi være langt væk. - I morgen er det dommedag.
I morgen vil vi opdage hvad vor Gud Fader i himlen har i vente!
Et daggry mere!
En dag mere!
Kan du høre folket synge. Synge sangen om vrede mænd?
Det er musik fra et folk, som ej vil være slaver igen!
Når slagene fra dit hjerte genlyder i takt med trommerne, -
- er der et liv som vil begynde når morgendagen kommer!
Vil du deltage i vores korstog? Være stærk og stå ved mig?
På den anden side af barrikaden er der en verden, du længes efter at se?
Så meld dig ind i kampen, den vil give dig ret til at være fri!
Kan du høre folket synge. Synge sangen om vrede mænd?
Det er musik fra et folk, som ej vil være slaver igen!
Når slagene fra dit hjerte genlyder i takt med trommerne, -
- er der et liv som vil begynde når morgendagen kommer!
Vil du give alt, hvad du kan give, således at vores banner kan avancere?
Nogle vil falde, og nogle vil leve. Vil du rejse dig og tage din chance?
Martyrernes blod vil vande engene i Frankrig!
Kan du høre folket synge. Synge sangen om vrede mænd?
Det er musik fra et folk, som ej vil være slaver igen!
Når slagene fra dit hjerte genlyder i takt med trommerne, -
- er der et liv som vil begynde når morgendagen kommer!
Træk sværd!
Ikke mere, nej!
- Skyd på alt andet end kvinder! - Morder!
Kom så!
Angrib!
Pas på dem fra højre!
Tak, Monsieur!
- Til barrikaderne! - Vive la France!
Vi vil bygge barrikaderne! - Kom så!
Ned med jer!
Grantaire, kom i gang, det er begyndt!
Barrikader!
Undskyld mig, M'dame, tak.
Vi har brug for så mange møbler som I kan smide ned!
Smid alt ned, hvad I har!
Vent, nedenunder!
Hvad er det?!
Nej!
- Tak, Madame! - Jeg skal bruge en frivillig!
Nogen, der kan finde ud af deres plan, og hvornår de vil angribe!
Jeg kan finde ud af sandheden!
Jeg kender deres metoder, har kæmpet i deres krige.
Tjent min tid...
...i dagene i min ungdom.
Se, folket stå sammen!
Jeg beder for din ret.
- Hunde vil gø! - Lopper vil bide!
De vil gøre hvad der er rigtigt.
Rødt, blodet af vrede mænd!
Sort, mørke af forgangne tider!
Rødt, en verden som gryer frem.
Sort, natten der ender snart.
Han er tilbage!
Hør, mine venner, jeg har gjort, som jeg sagde.
Jeg har været ved deres front linje. Jeg har talt hver eneste mand.
Jeg vil fortælle, hvad jeg kan.
Bedre at være opmærksom på de har arméer til overs.
Og faren er alvor. Vi behøver al vor kløgt for at bringe dem i knæ.
Hav tro!
Hvis du ved, hvad deres træk er, vil vi ødelægge deres plan.
Der er måder et folk kan kæmpe. Vi skal overvinde deres styrke!
Jeg har hørt deres planer.
Der vil ej være angreb i aften.
De har tænkt sig, at sulte jer ud, før de starter en behørig kamp.
Koncentrerer deres styrke, og ramme os ved daggry!
Løgner!
Go' aften, kære inspektør. Skøn aften, min kære!
Jeg kender denne mand. Hans navn er inspektør Javert!
Så tro ej et ord af hvad han siger. For intet af det er sandt.
Det viser blot hvad små mennesker kan gøre.
Bravo, lille Gavroche! Du er den bedste i klassen.
Så hvad skal vi gøre med denne slange i græsset?
Tag denne mand og smid ham ind på værtshuset der!
Folket vil afgøre Deres skæbne, inspektør Javert!
Skyd mig nu eller senere. Hver en skoledreng for hans morskab!
Døden venter til hver af jer og forræderne!
Jeg vil fornægte folks domstol!
Vi fortsætter fremad.
De kommer!
Til jeres positioner!
De kommer.
Skyd ikke.
Første række ned på knæ!
- Spar på jeres krudt. - Tag sigte!
Hvem der?
Den franske revolution!
Åben ild!
De kommer!
Fortsæt ved barrikaden!
Tilbage!
Marius, gør det ikke!
Marius, hvad laver du?
- Kom ned! - Marius, pas på! Kom ned!
Nej!
Træk jer tilbage!
Træk tilbage, eller jeg sprænger barrikaden i luften!
Spræng den og I rydder selv med i faldet!
Og mig selv.
Tilbagetrækning!
Hvad tænkte du på, Marius? Du kunne have blevet dræbt!
Marius, du reddede os alle.
- Eponine! Hvad laver du? - Jeg har gemt det her for dig.
Det er fra Cosette.
Det beklager jeg.
Hvad har du lavet?
Du er såret!
Vær ikke bekymret... M'sieur Marius.
Jeg føler ikke nogen smerte.
Lidt regn der falder...
...kan næppe skade mig nu.
Du er her, det er alt hvad jeg behøver at vide.
Og du vil passe på mig.
Og du holder mig tæt ind til dig.
Og regnen vil få blomsterne til at vokse.
Men du vil leve, Eponine.
Hvis jeg kunne lukke dine sår med kærlighedens ord.
Bare hold mig nu, og lad det ske.
Beskyt mig... trøst mig.
- Farvel... kære Eponine. - Vær ikke bekymret, M’sieur Marius.
- Jeg føler ikke nogen smerte. - Du vil ikke føle nogen smerte.
Lidt regn der falder...
- Kan næppe skade mig nu. - Kan næppe skade dig nu.
Jeg er her.
Det er alt hvad jeg behøver at vide.
- Og du vil passe på mig. - Jeg vil blive hos dig, -
- indtil du sover. - Og du vil holde mig tæt ind til dig.
Og regnen...
...vil få blomsterne...
...til at vokse.
Gavroche. Vil du gøre noget for mig?
Hvad som helst. Uden dig, havde jeg været støv.
- Brev fra barrikaden. - Fra barrikaden? Jeg tager det.
Noget til mig, noget til dig. Hvem har brug for velgørenhed?
Dreng!
Hold dig væk fra det, er du med?
"Kæreste Cosette...
Du har trængt ind i min sjæl, og snart vil du være borte.
Er det blot en dag siden vi mødtes og verden blev genfødt?
Hvis jeg dør i den kommende kamp, lad dette være mit farvel.
Nu da jeg ved du elsker…
Elsker mig ligeså, -
- er det sværere at dø.
Jeg beder til at Gud bringer mig hjem til dig.
Bed for din Marius.
Han beder for dig."
Dette er dagen, jeg har frygtet mest, en ung mand, som kan ændre mit liv.
Denne Marius vil tage min skat, fra mig, for at gøre hende til sin kone.
Men han kan dø i aften.
Jeg må finde denne dreng.
Skyd ikke!
Jeg kommer som frivillig.
Ser du fangen der? En frivillig, ligesom dig.
En spion, som går under navnet Javert. Det er også ovre for ham.
- Gå derind! - Dræb ham ikke. Jeg kender ham.
- En fjende! - På taget!
På taget!
- Dræb ham! - Hvor er de?
Undersøg venstre side. Jeg tager den højre.
Vær på vagt!
Øjnene på taget!
Tak, hr.
Tak mig ikke, hr. Der er noget du kan gøre.
Hvis det er i min magt.
Giv mig spionen, Javert! Lad mig ordne ham.
Gør, hvad du må gøre, manden tilhører dig.
Nej!
Vi mødes igen.
Du har ønsket dette hele dig liv.
Tag din hævn.
Så rigtigt, at dræbe med en kniv.
Kom ud herfra.
Jeg forstår ikke.
Kom så ud herfra.
En gang en tyv, altid en tyv.
Dét, du ønsker, vil du altid stjæle.
Du vil bytte dit liv for mit.
Ja, Valjean, du vil have en handel!
Skyd mig bare nu. Hvis du lader mig gå, tag dig i agt!
Du står stadig til ansvar for Javert!
Du tager fejl, og har altid taget fejl.
Jeg er en mand, ikke værre end andre mænd.
Du er fri, der er ingen betingelser, -
- ingen fiduser eller løfter.
Jeg bebrejder dig intet.
Du har gjort din pligt og intet mere.
Hvis jeg kommer helskindet igennem.
Så find mig på Rue de l'Homme Armée 5.
Ingen tvivl om at vores veje vil krydse igen.
Courfeyrac, du holder vagt.
De kan angribe, før det bliver lyst.
Alle holder modet højt.
Så sikkert som vores banner flyver, vi er ikke alene.
Folket bør også gøre oprør.
Marius, tag et hvil.
Drik med mig, for de passerede dage.
For livet, der var engang.
For de usynlige bånd af venskab, lad aldrig dø hen.
Lad venskabets vin, aldrig løbe tør.
For dig, -
- og for mig.
Skal det bekymre mig, om jeg dør?
Nu hun drager ud på havet.
Livet uden Cosette betyder intet.
Vil du græde, Cosette, hvis jeg dør?
Vil du græde,-
- for mig?
Herren, i det høje, -
- hør min bøn.
Når jeg behøvede dig, -
- har du altid været der.
Han er ung.
Han er bange.
Lad ham hvile. Himlen være lovet.
Bring ham hjem.
Han er som sønnen, jeg kunne have haft.
Hvis Gud havde givet mig en søn.
Somrene dør én efter én. Så hurtigt de passerer.
Og jeg er gammel.
Og er snart borte.
Bring ham fred. Bring ham glæde.
Han er ung.
Han er bare en dreng.
Du kan tage. Du kan give.
Lad ham være. Lad ham leve.
Hvis jeg dør, lad mig dø.
Lad ham leve.
Bring ham hjem.
Bring ham, -
- hjem!
- Hvor er resten? - Regnen har ødelagt krudtet.
- Vi har næsten ingen ammunition. - Vi er den eneste barrikade tilbage.
Hvad?
Vi er de eneste, der er tilbage.
Folket har ikke gjort oprør.
Vi er svigtet af dem, som stadig lever i frygt.
Lad os ikke spilde liv!
Lad alle, der ønsker det, komme ud herfra.
Kan I høre folket synge, synge sangen om vrede mænd.
Det er musik for de mennesker, der ikke længere vil være slaver.
Når din hjertebanken, giver ekko fra rytmen af trommerne, -
- er der et nyt liv når morgendagen kommer.
Enjolras, vi har brug for mere ammunition.
Jeg går i ind farezonen.
- Der er lig, og tør ammunition. - Krudtet er gennemblødt.
Lad os fjerne alt.
Små folk ved, når små folk kæmper.
Det kan være, vi er et nemt valg.
- Gavroche. - Men vi giver god modstand.
- Kom nu her. - Så spark aldrig en hund, -
- bare fordi det er en hvalp.
- Kom her. - Vi vil kæmpe, som 20 hære.
Og vi vil ikke give op.
- Gavroche, hvad laver du? - Nogen må hente ham tilbage!
Så I må hellere løbe i skjul.
Når hvalpen...
Jer, ved barrikaderne, hør efter.
Folket i Paris, sover i deres senge.
I har ingen chance.
Ingen chance!
Hvorfor smide jeres liv bort?
Lad os dø, ansigt til ansigt med fjenden.
Få dem til at bløde, mens vi kan.
De skal straffes!
Lad dem betale for hver mand!
Lad andre tage vores plads. Indtil jorden er fri.
Kanoner!
Hurtigst muligt!
- Læg an. - Vent.
Åbn ild!
Gør jer klar.
Anden bølge, skyd!
Tag sigte, skyd!
Søg dækning.
Der er flere mænd!
Kanonerne er klar!
Fremad march!
Åbn døren!
Vi skal bruge en dør, vi skal blokere døren!
Marius!
Længe leve Revolutionen!
Sikken flot ring.
Lige noget for mig.
Du er i live! Jeg reddede dig!
- Hvordan kommer jeg ud herfra? - Det er denne vej!
Helt ned i bunden og til venstre.
Det er dig, Javert! Jeg vidste, du ikke ville vente for længe.
Den trofaste tjener, igen på sin plads.
Denne mand har intet gjort.
Han har brug for en læges hjælp.
Jeg advarede dig, jeg ville ikke vise nåde.
- Jeg vil ikke overtales! - En time endnu!
Så er jeg din. Så er vi kvit.
Den barmhjertige mand taler igen.
- Og taler om retfærdighed! - Tiden løber ud.
Kig ned, Javert!
Han står i sin grav!
Et skridt mere og du dør.
Hvem er denne mand? En form for djævel?
For først at fange mig, og siden lade mig gå?
Det var endelig tiden for ham, til at forsegle min skæbne.
Glemme fortiden og vaske tavlen ren.
Alt det krævede, var et stik fra hans kniv.
Hævnen var hans, og han gav mig mit liv tilbage!
Forbandet, hvis jeg står i gæld til en tyv.
Forbandet, hvis jeg giver op til sidst i kampen.
Jeg er loven, man ikke ler af.
Jeg spytter skammen tilbage i hans ansigt.
Vi deler intet på Jorden.
Det er enten Valjean eller Javert!
Og mine tanker flyver rundt.
Kan man stole på denne mand?
Skal han tilgives for sine synder?
Skal han benådes for sine forbrydelser?
Og skal jeg nu tvivle, -
- mig, som ikke har tvivlet alle disse år.
Mit hjertet er af sten, men stadig det vakler.
Min verden er tabt i skyggen.
Er han fra himlen eller helvede?
Og ved han at, ved at vise mig nåde i dag, -
- har denne mand, dræbt mig, alligevel.
Jeg strækker mig, men jeg falder.
Og stjernerne er sorte og kolde.
Mens jeg stirrer ind i tomrummet.
Af en verden, som ikke kan forblive.
Jeg vil nu forlade denne verden. Forlade verdenen med Jean Valjean.
Jeg kan intet gøre.
Der er ingen vej at forsætte...
Så du dem tage af sted i kamp?
Børn fra barrikaderne, som ikke klarede sig igennem natten.
Så du dem ligge, hvor de døde?
Nogen plejede at vugge dem, og kysse dem, når de græd.
Så du dem ligge ved siden af hinanden?
Der er en sorg, som ej kan udtrykkes.
Der er en smerte der bliver ved og ved.
Tomme stole ved tomme borde.
Nu er mine venner døde og borte.
Her talte de om revolution.
Det var her de tændte flammen.
Her sang de om morgendagen.
Og morgendagen kom aldrig.
Fra bordet i hjørnet kunne de se en verden blive genfødt.
Og de stod med klang i deres røst. Og jeg kan høre dem nu!
Hvert et ord de har sunget.
Blev deres sidste nadver...
På den ensomme barrikade...
Ved daggry.
Åh, mine venner, tilgiv mig...
Jeg lever og I er borte.
Der er en sorg, som ej kan udtrykkes.
Der er en smerte som bliver ved og ved.
Spøgelsesansigter i vinduet. Spøgelsesskygger på gulvet.
Tomme stole ved tomme borde, -
- hvor mine venner ej vil mødes igen.
Åh, mine venner, spørg mig ikke, -
- om hvad jeres offer var til for.
Tomme stole ved tomme borde...
Hvor mine venner ej vil synge igen.
Hver dag går du med stærkere skridt.
Du går med længere skridt. Det værste er overstået.
Tænk ikke på det, Marius! Med alle årene der ligger foran os!
Jeg vil aldrig tage væk, og vi vil være sammen, -
- hver eneste dag.
Hver eneste dag, -
- vil vi huske den aften, og det løfte vi gav.
Et hjerte fuld af kærlighed...
Det var ej meningen, at hun skulle være min for evigt.
...en nat fuld af dig.
Hun er ung og hun er fri...
Cosette...
- Kærlighed er de unges have. - Gudskelov, du er her!
- Venter på dig! - Lad det ske!
- Gudskelov, du er hjemme! - Lad det ske!
- Et hjerte fuld af kærlighed. - Og det var ikke en drøm.
- Jeg giver dig denne dag. - Ikke en drøm trods alt.
M'sieur, dette er en dag jeg aldrig vil glemme.
Er taknemmelighed nok for at give mig Cosette?
Dit hjem skal være hos os og ikke en dag skal passere.
Uden vi vil bevise vores kærlighed for dig, som vi skal kalde, -
- far for os begge to, en far for os alle.
Sig ikke mere, min søn.
Der er noget nu, der skal gøres.
Der levede en mand hvis navn var Jean Valjean.
Han stjal noget brød for at redde sin søsters søn.
I nitten vintre afsonede han sin straf.
I sved vaskede han sin forbrydelse bort.
For år tilbage...
Brød han sin prøveløsladelse og levede et afsondret liv.
Hvordan kunne han fortælle Cosette det og knuse hendes hjerte?
Marius, det er for Cosette, det må frem.
Hvis han bliver fanget, bliver hun vanæret.
Tiden er inde til at rejse.
Og fra denne dag skal han være død!
Hvem er jeg?
De er Jean Valjean!
Monsieur, De kan ikke rejse!
Uanset hvad jeg fortæller Cosette vil hun aldrig tro mig.
Fortæl hende, at jeg er taget på en lang rejse fjernt herfra.
Fortæl hende, at mit hjerte var for fyldt til afsked.
Det er bedre på denne måde.
Lov mig, Monsieur, at Cosette aldrig vil få at vide, -
- hvad jeg har fortalt, hvorfor jeg måtte rejse.
Af hensyn til Cosette...
Må det forblive sådan.
Tak Marius.
Hvor er han rejst hen uden et ord? Det er ej hans måde at gøre det.
Hvorfor så pludselig, hvorfor så underligt? Sagde han, hvor længe han var væk?
Det han bad mig om at sige, var at han tog på en lang rejse fjernt herfra.
Han kan ikke forlade os nu. Så vil han knuse mit hjerte.
Og vi vil aldrig være adskilt fra hinanden.
Det lover jeg.
Lad klokkerne lyde ved denne dag af alle dage!
Må alle Herrens engle i jubel synge deres lovsange!
Og krone denne velsignede tid med fred og kærlighed!
Baron og baronesse du Thenard.
Forsvind herfra, Thenardier! Tror I ikke, jeg ved, hvem I er?
Jeg sagde jo, at han ikke var dum.
Vis hvad du er kommet her for at vise. Fortæl drengen, hvad du ved!
En skam at forstyrre dig ved en fest som denne.
Men 500 francs vil sikkert ikke være ubelejligt.
I Guds navn, sig hvad du har at sige.
Han taler. Du betaler!
Hvad jeg så, var soleklar.
Jean Valjean i kloakken en nat.
Havde et lig på slæb. En dreng han havde dræbt i et ondskabsfuldt angreb.
Jeg var der, havde ej frygt! Jeg har endda fundet mig denne fine souvenir!
- Jeg kender den! Det er min! - Nej.
Det er helt sikkert et tegn fra himlen!
Så er det sandt! Så havde jeg ret!
Jean Valjean var min frelser den nat!
Jean Valjean, den gamle bondefanger.
Du betaler, og jeg vil sige, hvor han er forsvundet hen.
Hvor er han?
- I klostret!
Cosette. Følg med mig.
Se stodderne danse. Se dem indtil de segner!
Hold din kløgt for dig selv. Og du står på toppen.
Herrer i landet, får altid sin andel.
Ryd barrikaderne og vi vil stadig være her!
Vi ved, hvor vinden blæser hen. Penge er den slags vi kan dufte.
Og når vi er rige som Krøsus. Jesus! Vil vi ej se jer alle i helvede!
Hvor vover I?!
Alene venter jeg i skyggerne.
Jeg tæller timerne indtil jeg falder i søvn.
Jeg drømte, at Cosette stod ved min side.
Det fik hende til at græde, at vide, at jeg var død.
Alene, når dagen slutter.
Efter bryllupsnatten, bad jeg...
Tag disse børn, min Herre, i din favn.
Og vis dem barmhjertighed.
Gud i det høje...
Hør mine bønner.
Tag mig nu...
I din favn.
Hvor du er...
Vil jeg være.
Tag mig nu.
Tag mig dertil.
Bring mig hjem.
Monsieur jeg velsigner Deres navn.
Jeg er klar, Fantine.
- Monsieur læg din byrde fra dig. - Når mine dage slutter.
- De opfostrede mit barn med kærlighed. - Hun er den bedste i mit liv.
Og De vil være sammen med Gud.
Far, jeg forstod det ikke, har du det godt? Hvorfor tog du væk?
Cosette, mit barn! Er jeg tilgivet nu?
Gudskelov, jeg har oplevet at se denne dag!
Det er dig, der skal tilgive et tankeløs fjols!
Det er dig, der skal tilgive en utaknemmelig mand!
Det er takket være dig, at jeg lever.
Og igen lægger jeg mit liv for dine fødder.
Cosette, din far er en helgen!
Da de havde sårede mig, bar han mig ned fra barrikaderne.
Bar mig ligesom et barn, og bragte mig hjem...
Til dig!
Nu er du her...
Igen ved min side.
Nu kan jeg dø i fred.
For nu er mit liv velsignet.
Du vil leve, far. Du kommer til at leve.
Det er for tidligt, for tidligt at sige farvel.
Ja, Cosette, forbyd mig at dø nu!
Jeg vil adlyde.
Jeg vil forsøge.
På denne side...
Skrev jeg min sidste bekendelse.
Læs det... når jeg endelig, har lagt mig til hvile.
Det er historien om en der vendte tilbage fra had.
En mand, der kun har lært at elske, -
- da du var i hans varetægt.
Kom med mig, hvor lænker aldrig vil binde dig.
Alle dine sorger vil omsider ligge bag dig.
Herren i himlen, -
- se ned på ham med barmhjertighed. - Tilgiv mig for alle mine synder.
Og tag mig til din herlighed!
Tag min hånd, og jeg vil lede dig til frelse.
Tag mod min kærlighed. For kærlighed varer evigt.
Og husk sandheden, der engang blev sagt.
At elske et andet menneske er at se Guds ansigt.
Kan du høre folket synge: Fortabt i nattens dal?
Det er folkets musik som stiger op til lyset.
For de svageste på jorden er der en flamme, som aldrig dør.
Selv den mørkeste nat vil ende og solen vil stå op.
Vi vil leve igen i frihed i Herrens paradis.
Vi vil gå bag plovjernet Vi vil lægge sværdet bort.
Lænken vil blive brudt og alle vil få deres belønning!
Vil du deltage i vores korstog? Være stærk og stå mig bi?
Et sted på den anden side af barrikaden er der en verden du længes efter at se?
Kan du høre folket synge? Hører du de fjerne trommer?
Det er den fremtid, vi bringer når morgendagen kommer!
Vil du deltage i vores korstog? Være stærk og stå mig bi?
Et sted på den anden side af barrikaden er der en verden du længes efter at se?
Kan du høre folket synge? Hører du de fjerne trommer?
Det er fremtiden, vi bringer, når morgendagen kommer...
Når morgendagen kommer...
Danske tekster: SUBLiME